Алло?
Першої весни в старшій школі
я, Йошіока Юіко,
Слухаю тебе.
Алло?
зустріла хлопця з надзвичайно чарівливим голосом.
Йошіоко-сан?
Приємно познайомитися.
Я староста класу, Мацубара.
Однак
цей хлопець, Мацубара-кун, носить на голові паперовий пакет,
тож я і гадки не маю, як він виглядає.
Можеш мені дещо пообіцяти?
Що віднині ти не будеш перенапружуватися.
Відтоді
я не можу викинути з голови голос Мацубари-куна і його паперовий пакет.
Моя улюблена їжа — удон!
Не проти пообідати разом?
Часом мене спіткають щасливі моменти
Тож Мацубара-кун — старший брат.
і багато веселощів.
Хіба тобі не цікаво, Йошіоко-сан?
Чому я ношу... цей пакет.
Звісно, трапляються і гіркі моменти,
але моє бажання дізнатися про Мацубару-куна тільки сильнішає.
Йошіоко-сан?
Гарбуз...
я... зварила його тобі.
Я обожнюю варений гарбуз.
Я...
кохаю Йошіоку-сан.
І навіть якщо вона когось любить,
я не збираюся здаватися.
Я боротимуся за неї відкрито і щиро.
Не хочеш
на літніх канікулах піти на барбекю?
А?
Залюбки!
Мацубаро-куне!
Це небезпечно.
Я буду обережним.
Пече!
А це
подарунок за подарунок.
Дякую, Мацубаро-куне.
Знову застудилася?
Лишайся сьогодні вдома.
Я не хочу.
Юкко знову захворіла.
Розраховую на тебе, старосто.
А?
...ось я і прийшов.
Добридень.
Я можу тобі чимось допомогти?
Твій дзвінок став для неї величезною підтримкою.
Дуже тобі дякую за це.
Сподіваюся, ви з нею добре ладнатимете.
Авжеж.
Мамо, я голодна.
Зараз-зараз.
Йошіоко-сан.
Ма-Мацубара-кун?!
Тобі вже краще?
Не підходь!
Йошіоко-сан?
Звідки тут взявся Мацубара-кун?!
Переклад: Rosava
Для вас старається команда Otaku no Sekai
За ансабом: thebluepanda
Закохатися в голос
Серія 6: Поруч з тобою
Що ж робити? Що ж робити?
Мацубара-кун бачив моє змарніле обличчя!
Я хочу провалитися.
Мені дуже шкода.
Вибач, що раптово прийшов навідати тебе.
Я не хотів тебе тривожити.
Дякую вам за сік.
Ти вже йдеш додому?
Так.
Йошіоко-сан, швидше одужуй.
Ти не так зрозумів!
А?
Ну... ем, просто... вибач!
Р-розумієш... ти можеш заразитися....
і, ем, від мене тхне потом...
Я ношу пакет, тож не варто хвилюватися...
Все одно це важливо!
А?
- Юіко?! - Йошіоко-сан?
- Ти як? Агов. - Ти як?
Йошіоко-сан?
Йошіоко-сан!
Я вдома.
О, любий, з поверненням. Ти сьогодні рано.
Так.
Юіко добре почувається?
Так.
Сьогодні зі школи її приходив навідати староста з солодким голосом.
Хочеш почути більше?
А?
Нарешті для мене почався другий семестр.
Доброго ранку!
Йошіоко-сан, тобі вже краще?
Так, дякую.
Це добре.
Сумно, що Мідорікава-сан переводиться із другого семестру.
Що? Переводиться?
Я скину з себе маску.
Я спробую сама вирішувати і робити те, що я хочу.
Мідорікаво-сан?
Тож щасти тобі, Йошіоко-сан!
Мідорікава-сан,
певно, знайшла, чим вона справді хоче займатися,
і почала рухатися вперед.
Ми так спізнимося на урок.
Ум.
У когось є ідеї?
Варто додати в меню те, що представляло б наш клас.
Точно. Щось, що неодмінно вразить.
Тоді динна булочка.
Відмовлено.
Те, що представить клас...
Я вислухаю будь-чию ідею.
Таки намалювала.
Як мило.
Мацубечиво.
Досить непогано.
А?
Твоя правда. Це мило.
Це справді представить наш клас.
Але...
Що думаєш, Мацубаро?
Якщо всім подобається, я не проти.
Чудово! Тоді вирішено!
Але Мацубара-кун...
справді не проти?
Крім того...
Не підходь!
Відтоді я з ним так і не поговорила.
І чому я завжди показую Мацубарі-куну свій недолугий бік?
Агов, стривай, Макото!
Я сказав, що не буду носити такий костюм!
Президенте.
Йошіоко-сан.
Давно не бачилися.
Так.
Макото!
Президенте!
Привіт.
Йошіоко-сан.
Добридень.
Неймовірний костюм.
Річ у тім, що...
Ми готуємо костюми до культурного фестивалю.
Ми будемо ставити "Сплячу красуню",
і Макото буде Принцом.
О? Справді?
Вони змусили мене це зробити.
Але президент у ролі Принца буде дуже крутим.
А?
Певна, цей костюм також був зшитий, аби ідеально пасувати президенту.
Ти, певно, дуже щасливий.
До речі, Принцесою буду...
я.
Що?!
Це буде цікава вистава, ми з нетерпінням на неї чекаємо.
Правда, Макото?
Т-так.
Я постараюся. З усіх сил.
Т-тому, будь ласка... приходь подивитися.
Звісно.
З нетерпінням чекатиму.
Що робитиме твій клас, Йошіоко-сан?
Наш клас робитиме кафе із мацубечивом.
У вигляді Мацубари-куна...
Так! Якщо матимеш вільний час, заходь спробувати.
Гаразд.
Чудово.
Осінь — така гірка пора.
Га?
Ні, нічого.
Подарунок за подарунок.
Дякую, Мацубаро-куне.
Будь ласка.
Я обожнюю варений гарбуз.
Залюбки його з’їм.
Яка радість.
"Ти боягуз".
Я кохаю Йошіоку-сан.
І навіть якщо вона когось любить,
я не збираюся здаватися.
Я боротимуся за неї відкрито і щиро.
Я постараюся.
Т-тому, будь ласка... приходь подивитися.
Авжеж. З нетерпінням чекаю.
Мацубаро-куне?
Йошіоко-сан.
Ма-Мацубаро-куне!
Т-твоє обличчя!
О?
А... це...
З тобою все гаразд?
Щось сталося?
Вибач.
Я, ем, я не хотіла тебе стривожити раптовим дотиком.
Я не проти...
Йошіоці-сан можна...
А?
Мацубаро-куне?
Ем....
Розумієш, Мацубаро-куне,
я дуже вдячна
за твій візит, коли я хворіла.
Але мені було дуже соромно за себе.
Хоч ти і прийшов мене навідати, я сказала жахливі слова.
Вибач за це.
Я весь час хотіла перепросити,
але не могла знайти вдалий момент.
Це пусте...
Йошіока-сан дуже сердечна людина.
Готово.
Гарно?
Так-так, ідеально!
Дивовижно, братику.
А тепер просто намалюй на них обличчя.
Очі — ось цим.
Очі?
Очі, тиць-тиць дві дірочки.
Тиць-тиць!
- А рот — цим? - Так.
Ого, вийшло обличчя.
Трохи завеликий?
Отак добре.
Чудово, чудово.
Тоді Мацубара-кун...
Йошіока-сан дуже сердечна людина.
...чомусь здавався самотнім.
І не тільки Йошіока-сан.
Усі мої однокласники — дуже сердечні люди.
Але я не можу продовжувати так вічно.
Я також маю змінитися.
Тому що понад усе
я хочу бути поруч з тобою.
Ого, дуже мило.
- Мацубечиво вийшло файним. - Справді?
- Мило. - Класно.
Дуже вам дякуємо.
Ось здача, дякую за покупку.
- Ходімо на дах. - Добре.
Легендарна динна булочка із зеленим чаєм!
А?
Вирішенням такої ситуації стане...
- Камінь-ножиці? - Ні.
Ми поділимо навпіл.
Бо ще програю.
А, добре.
Тримай.
Я така щаслива. Я завжди хотіла її скуштувати.
То ми товариші.
Скажи, динна булочка смачна?
Так, дякую тобі.
До речі...
Йошіоко-сан, чому ти не питаєш про паперовий пакет Маччяна?
Мене більше хвилює,
чи Мацубара-кун справді посміхається щодня.
Я непокоюся.
Чому?
Можливо, я не так зрозуміла, але...
Останнім часом Мацубара-кун чимось стривожений.
Він завжди малює усмішку на паперовому пакеті, але...
мене не покидає думка, що він може бути чимось засмученим.
Я не бачу цього, але інтуїтивно відчуваю.
І завжди так, тільки неприємне.
Усі мої старання зводяться нанівець.
Певен, ніхто не зрозуміє.
Маччяне, ти помиляєшся.
Переконаний,
знайдеться така людина, яка побачить і зрозуміє твої почуття.
Моє передбачення справдилося.
А? Що ти сказав?
Ти мала рацію, Йошіоко-сан,
зараз цей хлопець стоїть перед найвищою стіною у своєму житті.
Але
ти, Йошіоко-сан, зможеш його врятувати.
Динна булочка дуже смачна.
Бувай.
Смачно!
Мацубаро-куне, ти сьогодні посміхаєшся?